Tidligere i "Dark Matter"...
Det skete noget rigtigt slemt ved dig her.
Hvorfor skulle du ønske at komme tilbage?
Jeg har måske ikke noget valg.
Jeg ejer et firma ved navn Dwarf Star Technologies -
- som ejer Rebecca, som I kender som Portia.
Ved du, hun blev skabt lige her på fabrikken.
Selvom Rebeccas biologiske dele er overlegne, -
- skal hun konstant overvåges og vedligeholdes -
- af sine nanitter.
Jeg tænkte, det måske var bedre hvis vi holdt det mellem os.
Det var en nat, og det var godt, og jeg siger ikke det ikke vil ske igen.
Men jeg tror, ingen af os bør formode...
Selvfølgelig ikke.
Hør, jeg nyder dit selskab.
Og jeg nyder dit.
Lad det være ved det.
Jeg ville bare være sikker...
Kan vi stoppe med at tale om det?
Okay.
I to gik virkelig til den sidste nat.
- Undskyld? - Hvad?
Jeg gik forbi, mens I trænede i træningsrummet -
- på vej tilbage til mit kvarter efter middag?
Vi trænede sent.
Bostav og sværd.
Gik I videre til brydning?
Okay.
Jeg er færdig.
To, hvor er du?
Jeg har brug for hjælp.
Hvordan har du det?
Jeg har det fint.
Men det har du ikke.
Hvad snakker du om?
Dine nanitter...
De er i en kritisk fase af sammenbrud.
Hvad betyder det?
Jeg er ked af det, To.
Du er ved at dø.
Bliv subber hos PHOENiX@HoundDawgs.org
Og det betyder, dine nanitter giver dig dine specielle evner.
De har også den basale egenskab at holde mig i live.
Men nu lukker de ned.
Åbenbart har det været i gang et stykke tid nu.
En langsom udvikling, der ikke har nogen symptomer -
- indtil deres tilbagegang når en kritisk grænse.
Det var der, jeg begyndte at vise tegnene.
Hvis de lukker komplet ned, en efter en, vil mine organer fejle.
Det simple fakta er, at min krop ikke er designet -
- til at fungere uden dem.
Hvorfor har robotten ikke fundet på noget?
Du har brug for nanitter, hun har nanitter.
Sådan fungerer det ikke.
Vi taler om vidt forskellige typer nanitter.
Løsningen på mit problem er ikke ombord på skibet.
Det er her.
Dengang jeg havde det neurale link, konfronterede Fem mig -
- i et af mine minder.
Jeg var lige undsluppet laboratoriet, hvor jeg blev bygget -
- og vi var i denne gyde.
Denne bygning var i baggrunden.
Det er hovedkvarteret for Dwarf Star Technologies.
Hvis der er noget håb for mig, finder jeg det der.
Så der tager jeg hen.
Du tager ingen steder.
Du sagde det selv. Du er svag, desorienteret.
I bedste fald er du bare tilstede.
I værste fald risikerer du chancen, vi har for at fikse dette.
Det er okay at lade andre hjælpe dig -
- en gang imellem.
Godt.
Vi tager til Jorden.
Raza, ser du dette?
Det er en rumelevator.
Hvor fører den hen?
Ifølge kortdistanceskannerne, -
- fører den til en lille rumstation i geosynkront kredsløb.
Okay, vi tager ned og ser på det.
Modtaget.
Når vi først er landet, tjekker Nyx og jeg stedet ud.
Du bliver tilbage i Marauder med Fire.
Du opdager intet nyt, vel?
Siger du, jeg spilder vores tid?
Nej.
Jeg tror, du selv synes, du bruger det til det bedst mulige, alt taget i betragtning.
Du prøver at give mig håb, fjerne mine tanker fra -
- hvad der foregår på planeten.
Det ville være atypisk android opførsel.
Men det ville være ganske normal opførsel for en ven.
Jeg værdsætter, at du og alle de andre hjælper mig.
Men jeg kan ikke bare stå og se til.
Jeg ved, at min nuværende tilstand gør mig til en belastning -
- men jeg overvejer, om der er noget, du kan gøre for mig.
Gid jeg kunne, To, men...
Jeg ved, du ikke kan løse det.
Alt, hvad jeg beder om, er en midlertidig reparation.
Noget der vil lade mig gøre mere end at læne mig tilbage -
- på skibet, mens de andre risikerer deres liv for mig.
Jeg tror ikke, de andre har et problem med det.
Måske ikke, men det har jeg fandeme.
Jeg har brug for valg.
For en kort tid siden ville han hellere have dræbt dig -
- end taget dig med på en mission.
Når du siger det.
Du troede ikke det ville være så let, gjorde du?
Selvfølgelig ikke.
Et fornuftigt argument kan gives for at holde dig ombord.
Fornuftigt nok til at overbevise dig?
Jeg forstår, hvorfor du gjorde, hvad du gjorde.
Splittede loyaliteter, jeg forstår.
Min verden hjemme er ved at tabe en interplanetarisk krig.
Og et nederlag vil koste de kommende generationer.
Og alt jeg kan gøre er at se til.
Nej, min plads er med mit folk, ikke at sidde stille på et rumskib.
Så du overvejer faktisk at rejse.
Der går ikke en dag, uden jeg overvejer det.
Så hvad stopper dig?
En følelse af pligt, loyalitet mod denne besætning.
Så venskab.
Og det fakta, at uden min hukommelse -
- har jeg intet at tilbyde Zairon.
Vi er i lobbyen, tester.
Forstået.
Hvordan ser det ud?
Øjne og ører.
Du er på.
God eftermiddag, jeg er her for at besøge Mr. Rook.
ID?
Nej, beklager, du er ikke i systemet.
Nå, det må være en fejl.
Kan du tjekket igen?
Dit navn er her ikke.
Vi er inde.
Jeg går ikke, før jeg har mødt Mr. Rook.
Godt.
Ser du det her?
Ja, nethindeskanninger.
Det bliver ikke helt nemt.
Hvordan kommer vi ind heroppe fra?
Det er ikke muligt at dokke -
- og der er ingen andre måder at komme ind på. Sikkerheden er høj.
Vi kan ikke komme ind på stationen, mens vi er i kredsløb.
Så vi kan kun komme ind gennem rumelevatoren.
Og hvordan kommer vi ind i den elevator?
I tager et lift med Eric Waver.
Han har arbejdet i firmaets udviklingsafdeling i over ti år.
Så var han sandsynligvis på stationen, da jeg flygtede.
Måske behøver vi ikke at komme ind på stationen, -
- hvis han har alle svarene.
Har han ikke det, arbejder jeg på en måde -
- at omgå Dwarf Stars nethindeskannings-teknologi.
Hvordan det?
Ved at benytte sygeafdelingens reparerende og genopbyggende teknologi -
- sammen med nogle af de illegale kriminelle anordninger -
- jeg har katalogiseret fra lagerrummet.
Jeg vil gerne se den liste.
Fem har Wavers adresse. Vi tager derned med Marauder.
Du kan ikke komme med. Hvilket du var enig i.
Min situation har midlertidigt ændret sig.
Androiden har boostet kraften til mine nanitter.
Jeg kører på maksimum de næste 24 timer. Jeg er stærkere end nogensinde.
Og hvad sker der, når de 24 timer er gået?
Hendes nanitter vil lukke helt ned.
Hun vil dø øjeblikkeligt.
Hvorfor gør du det?
Fordi jeg ikke ønsker en langsom død.
Hvis der skal slukkes for mig, skal det ske kæmpende.
Interesser: Madlavning og dans.
Kan jeg hjælpe dig?
Galactic Authority. Løjtnant Kal Varrick.
- Jeg vil gerne tale med Eric Waver. - Det er mig. Hvad drejer det sig om?
Det tager højst tyve minutter.
- Af hvilken grund skal jeg udspørges? - Vi kan tale her eller på stationen.
- Dit valg. - Okay, øjeblik.
Kom indenfor.
Hvad foregår der? Hvad vil I?
Rebecca.
Du var en del af holdet, der skabte mig, ikke sandt?
- Jo. - Men du er ikke bange.
Hvorfor ikke?
Fordi du skånede mig.
Den nat du flygtede.
Du var vores første succesfulde prototype.
Et gensplejset menneske i stand til at være selvforsynende og med bevidsthed.
Du blev udsat for mange tests, som var designet til at vurdere dine grænser.
Dine nanitter blev presset til det yderste og mere til.
Du overgik alle forventninger.
Uheldigvis gav det bare forskerholdet mod på at presse dig yderligere.
Det var ikke nemt at overvære.
Det var tortur for dig.
Jeg var ny i research teamet -
- og fik de mest basale opgaver.
En af dem, at fodre dig, -
- havde en uventet konsekvens.
Det lod os blive venner.
Hvilket resulterede i, at jeg blev tildelt -
- endnu en opgave... Din uddannelse.
Du lærte. Du blev klogere.
Og uden vi vidste det, blev du farligere.
Vi så det ikke komme.
Da du brød dig fri var du meget effektiv.
Det var som om du ville bevise dig selv -
- en sidste gang, en sidste test.
Du dræbte dem alle.
Research teamet, teknikkerne, -
- sikkerhedspersonalet, alle på stationen.
På nær mig.
Det er sandt, hvad Alex fortalte om din manglende hukommelse.
Hvad fortalte Rook dig ellers?
At du havde venner nu, farlige venskaber -
- og at du ville komme tilbage.
Du kender til dine nanitter. Det er derfor du er her, ikke?
Det varede månedsvis efter din flugt -
- før vi opdagede, at den første generation af nanorobotter havde fejl.
De mistede en næsten uendeligt lille -
- mængde energi over tid.
Da opdagede vi, at før eller siden -
- ville de lukke ned.
Men du rettede problemet, ikke?
Jo.
Jo, vi forbedrede designet -
- og perfektionerede en selv-genererende version.
Hvor er den?
Den er i research laboratoriet oppe i rumstationen.
Godt.
Du tager mig derop, så henter vi dem.
Du vil blive genkendt før du kommer -
- i nærheden af de elevatorer.
Så går jeg.
Jeg kan klare det alene.
Nej, I tager afsted sammen.
Fint.
Okay.
I kan ikke komme derop uden at komme forbi nethinde-skanneren -
- og I skal bruge ID.
Ja, du må ringe til nogle af dine kolleger.
Fang dem på vej hjem fra arbejde.
Mine kolleger?
Det kan jeg ikke.
Jeg vil ikke.
Du har intet valg.
Kom ind.
Fists of Curry blev lukket -
- så vi måtte tage ud fra House of Frying Daggers i stedet.
Håber, det er okay.
Hvad fanden, Eric? Hvad er det her?
Han havde intet valg.
Du er...
Du er Rebecca.
- Du må ikke dræbe os. - Sæt jer.
Jeg dræber jer ikke. Jeg har brug for jeres hjælp.
Vi skal bruge jeres nethinder.
Gud fader.
Jeg bør advare jer om, at i stedet for at hjælpe -
- på nerverne fungerer kaffe som en stimulans.
Det er ikke kaffe. Det er varm Kakao.
Jeg fik den ved sidste stop.
Varm kakao?
Vidste du, jeg indeholder over 20 millioner smagsreceptorer?
- Vil du have en tår? - Okay.
Interessant.
Seks rapporter om, at de er kommet i kontakt med den ledende forsker.
Han er stadig sikker på deres succes.
Du er bekymret.
Selvfølgelig.
I fortiden har hun været stort set uovervindelig..
Jeg så hende komme tilbage fra de døde da hun blev blæst ud af luftslusen -
- men det var på grund af hendes nanitter.
I stedet for at redde hende, vil de nu dræbe hende.
Nej, de vil ikke.
Det vil hun ikke lade ske.
To er ikke speciel på grund af hendes nanitter.
Det er hendes viljestyrke, -
- hendes evne til aldrig at give op.
Tak.
Jeg har det lidt bedre nu.
Hun klarer den.
Sid stille.
Hvem er den næste?
Hvordan virker det?
Ifølge Androiden skanner den nethinden og kortlægger dens unikke mønster.
Det bliver derefter printet på en organisk gel, -
- som bliver sprøjtet ind under din hornhinde.
Tager du pis på mig?
Det er så sejt.
Blandingen nedbrydes med tiden og bliver absorberet af din krop.
Lad os gøre det.
Du må ikke blinke.
- Fantastisk. - Lad være.
Beklager.
I noget som nogle referere til som et kæmpe brag -
- har enheder fra Republikken Pyr genindtaget -
- Enriss Sektoren, og dermed fået endnu -
- en kæmpe sejr i krigen mod Zairon.
Kejser Hiro Ishida beskrev tabet af -
- regionen som et midlertidigt tilbageslag, men kilder i paladset -
- fortæller om en regering i total forvirring og tvivl.
Henrettelsen af endnu to generaler fulgte med nyheden -
- om tabet, hvilket betyder, at 12 -
- højt rangerede ansatte har betalt den ultimative pris -
- for det Zairons kejserinde har kaldt -
- "et tab af mod".
Hvis I ville fortælle nogen noget, -
- så husk på, at Jeres venner hænger ud med Rebecca.
Kom nu...
Prøv igen.
Okay.
Det har været lidt tåget siden opgraderingen.
Teknologi, ikke?
Hvor mange har hun brug for?
En enkelt injektion vil give rigeligt -
- med anden-generations nanitter for at klare det.
De replikerer og spreder sig, -
- gennem hendes blod på sekunder.
Bare for at være på den sikre side...
Velkommen til Dwarf Star Technologies.
Jeg har ventet Jer.
Hvis du vil låse os inde, så skal jeg bruge en pude.
Det kan vi godt klare.
Men først vil jeg vide, hvor jeg kan finde hende.
Hvem?
Hvor er Rebecca?
Hun er ikke med os.
Hun er ikke i nærheden.
Er hun lidt syg?
Ja, hendes nanitter dør.
Det var kun et spørgsmål om tid.
Hun vil dø en meget langsom -
- og frygtelig død uden dette.
Eric...
Jeg er skuffet over dig.
Du har altid haft en usund længsel efter hende.
Han havde intet valg.
Vi har alle et valg.
Her var det hjælp os eller dø.
Er det sandt, Eric?
Frygtede du for dit liv?
Ja. Jeg var bange.
Beklager.
Det er okay.
Det er ingen skam at ville leve.
Det er okay.
Tag ham ud.
Jeg skulle nok have omformuleret det.
Din skiderik.
Selv hvis han ikke ville deltage, -
- hvilket eksempel vil det være for mine andre medarbejdere, -
- hvis jeg lader ham gå?
Loyalitet er ekstremt vigtigt for min virksomhed.
Jeg glæder mig til at dræbe dig.
Ved du hvad?
Jeg tror ikke, jeg vil give dig den pude.
Jeg skulle være gået.
Nej, ansigtsgenkendelsen havde fanget dig.
Du har ret høj prioritet der.
De har været væk for længe. Vi skulle have hørt fra dem nu.
Jeg går tilbage til skibet.
- Hvor meget tid har hun tilbage? - Det ved jeg ikke.
Hun sagde, hun havde 24 timer men hvis vi ikke snart finder en løsning...
Du der. Lad os gå.
De har været væk for længe. Der er sket noget.
Lad os hente dem.
Vi kommer aldrig forbi den sikkerhed.
Hvis de er blevet fanget, er det sted blevet låst ned nu.
Så tager vi ikke elevatoren. Vi finder en anden vej ind.
Der er ingen andre vej.
Det er der måske.
Mine tidligere skanninger viste ingen andre indgange.
Men denne sektion var oprindeligt åben, -
- men blev lukket, da stationen blev færdig.
Det er stort nok til at indeholde Marauder.
Hvordan hjælper det os? Vi har ingen indgang.
Det behøver I ikke.
Vi bruger blink-drevene.
Jeg tror, jeg kan sætte den på Marauders motor.
Vi hopper bare ind.
Du skal fortælle mig, hvor jeg kan finde Rebecca.
Så du kan hvad? Hjælpe hende?
Jeg kan redde hende.
Men du skal lade mig gøre det.
Med al mulig disrespekt, rend mig.
Gør ham klar.
Hvis jeg ikke får sagt det, så tak.
Android, vi er klar.
Vi ses snart.
Hvad fanden?
Det virkede.
Raza, vi er inde.
Tre og Seks er på stationen et sted.
Du skal finde dem.
Jeg finder nanitterne.
Ved du, hvor de er?
Jeg ved hvad, jeg ved hvor, og jeg ved hvordan.
Erics kolleger var glade for at hjælpe.
Er du okay?
Ja... Tak.
Kom.
Det er okay.
Hvad gjorde de ved dig?
Prøvede at overtale mig til at tale.
Jeg var ikke lige i humør.
Okay, men, jeg er nødt til at regne noget ud.
To har ikke meget tid, og vi er ikke til nogen hjælp ved at sidde her.
Okay.
Det er væk.
Du forstår, jeg ikke kan give det til dig?
Du repræsenterer en professionel fejl for mig, Rebecca.
Og hvis jeg har dig løbende rundt,-
- får det mig til at se dårlig ud.
- Og jeg hader at se dårlig ud. - Hvor er det?
Det er lige meget. Din tid er kommet.
Personligt skjold, en af mange vidunderlige teknologier udviklet af Dwarf Stars -
- forsknings- og udviklingsafdeling.
Ligesom det dæmpningsfelt jeg brugte til at ophæve -
- dine nanitter med sidst vi mødtes.
Og jeg kunne have brugt det igen, men jeg tænkte...
Hvilken glimrende lejlighed til at demonstrere min nye prototype?
Ønsker du at møde den nye dig?
Hurtigere, stærkere og fyldt med -
- en avanceret version af de nanitter der myldrer i dig.
Og det bedste af det hele, så er han totalt loyal
Kommer I?
Lad os gå. Kom nu.
Jeg vil gerne se hans nanitter reparere det.
Rolig, rolig. Jeg har dig.
Nanitterne?
Han tog dem. Det er for sent.
- Nej. - Nej.
Nej, To, To.
Nej, nej, nej.
Nej.
Hvad leder du efter?
Hvad laver du? Tapper blod.
Finder den hurtigste måde at få det ind i hendes blod.
Prototyperne har allerede den anden generation nanitter.
Ifølge Eric, har vi bare brug for en lille prøve, for at starte processen.
Velkommen tilbage.
Så bliver du rask?
Vi har det fint.
De nye nanitter er kopieret og fuldt integreret i hele dit system.
Og de gamle?
De er inaktive og i nedbrydning.
Du bliver okay, To.
Jeg er lettet.
Hvordan her du det?
Meget bedre takket dig og alle ombord på det her skib.
Som Fem siger, vi er familie. Vi passer på hinanden, ikke?
Jo.
Hør, jeg er nødt til at tale med dig om Tre.
Hvad med ham?
Han er ikke sig selv.
Hvad laver du hernede?
Lad os få ham hen på infirmeriet.
- Hvad fanden foregår der? - Det må du fortælle os.
Hvad gjorde Rook ved dig?
Jeg ved ikke, hvad du snakker om.
Hvad fortalte han dig?
Han har forrådt os før. Vi kan ikke stole på ham.
Det er ikke ham, jeg er bekymret for.
Underligt. Selv om han er vågen, svarer hans neurale aktivitet til REM søvn.
Der skete noget med dig i Rooks laboratorium.
Jeg lukker dig ikke ud, før jeg ved hvad.
Fjern skjoldet.
Du har ingen ide om, hvad der er galt med ham?
Nej. Men svarene må være på den rumstation.
Androiden har sat en kurs. Vi skal tilbage.
Jeg tager ingen chancer. Han bliver i denne stasiskapsel, indtil vi ved mere.
- Hvad helvede? - Han burde være bevidstløs.
Det er han, selv om det ikke ser sådan ud.
Hjælp mig med at flytte den ind i korridoren. Kom så.
Den ydre luftsluse kan nu åbnes.
Godt. Fire og Seks kommer med mig. Alle andre går om bag skottet.
Hvad der end er indeni ham, vil det forsøge at flygte.
Når jeg åbner kapslen, trækker I ham ud. Forstået?
Tre, to...
Send det ud i rummet.
Okay.
Hvad fanden var det, vi havde ombord?
Du ser... okay ud.
- Betyder det så, at du klarer den? - Ja.
Fantastisk. Vi gjorde det.
Vent. Hvad gør jeg her?
Hvor meget kan du huske?
Jeg husker, at vi tog afsted til rumstationen.
Jeg husker, at Rook, det dumme svin, dræbte Eric.
Jeg husker, at jeg blev bragt til laboratoriet, -
- bundet fast, og så...
Ingenting.
Hans hjerneaktivitet er normal.
Hvad?
Han er tilsyneladende sit gamle jeg igen.
Gamle jeg? Hvad skete der med mig?
Jeg ved det ikke, men jeg fortæller dig, hvad jeg ved over drinks senere.
Det ligner mig ikke, men skide være med drinksene, jeg vil vide det nu.
- Tro mig, du får brug for en drink. - Mener du, jeg skal tro dig?
- Var det ikke for ham, ville du... - Kom nu.
Reddede han mit liv igen?
- Den historie er ved at blive gammel. - For os begge to.
Denne oplevelse har fået mig til at huske mine egne energikrav.
Hvis nogen får brug for mig, er jeg på min opladeplatform.
Godnat.
Jeg tror efterhånden, han gør det med vilje.
- Hvad spekulerer du over? - Rook.
Vi får ham næste gang.
Jeg vil ikke have hævn, men svar.
Hvad fanden foregik der på den rumstation?
- PHOENiX - RELEASED SUBBERS
www.HoundDawgs.org